Viselkedésmintát gyártok, szélsőségeset – Kiss Géresi Eponin versei a Debütben
![Kiss Géresi Eponin Kiss Géresi Eponin](http://irodalmijelen.hu/sites/default/files/16196080_106994326479575_1271190446526510092_n_0.jpg)
Viselkedésmintát gyártok, szélsőségeset
Kiss Géresi Eponin versei a Debütben
Sikeres
A csoportban egyetlen fiú sincs. Öt lány, hétről hétre.
Szondás már csak egy, háromról indultunk.
A doktor sikeres.
A többi lány úgy-ahogy eszik rendesen,
háromóránként, ha kell, ha nem,
a többiben vagyok benne én is.
Szondás nem voltam sose, a szondás súlyosabb eset.
Másban vagyok súlyosabb.
Kettő balettos, hónapokig elvből nem evett,
egyikük csak a mellét tartotta nagynak,
a másik meg mindenét a vádliján kívül.
Anyám szerint én inkább a hashajtó ízére hajtok.
Az egyik orvos szerint a sikeres anyám elvárásai túl nagyok,
ő anyám egyik sikeres orvosa.
A sikeresek fognak össze így,
egy ideig azt hittem, ellenem.
Az enyémek közül az egyik
pusztán divatkövetőnek tart.
Tény, volt három hónap, amikor sikerült diktálnom.
Csakhogy egyre extrémebb leszek,
nemcsak színben, anyagban,
viselkedésmintát is gyártok, szélsőségeset.
Már megbeszéltem a két balettossal,
hogy melyik évszakban hol lebegünk súlytalan.
Sorrend
Az első randin már megfogtad a kezem,
már beléd karoltam,
már megcsókoltál,
már visszacsókoltalak.
A másodikon nem történtek ilyenek.
A harmadikon csak kézfogás,
a negyediken csak csókok.
Az ötödiken – ezt onnan tudom ilyen pontosan,
hogy a napját is felírtam –
rá kellett csapnom kicsit a kezedre,
hogy aztán visszategyem oda,
ahonnan indult.
Kalandozott az enyém is többfele.
Innentől nem számoltam,
innentől nem számított,
látták rajtunk, hogy a lovak közé csaptunk,
nem kellett hülyíteni másokat.
A kezeink ott kezdenek, ahol legelőször,
aztán figyelni rájuk,
ahogy elvárnám magamtól.
Volt olyan, hogy azt vettem észre,
a tarkómon kulcsolok,
miközben azt hittem, csigolyáid alakját rajzolom.
Nem mondhatni,
hogy máshol járnak a gondolataim,
hiszen ott járnak, ahol.
Napközben is előfordul egyre gyakrabban,
hogy azt hiszem, veled vagyok,
közben saját ajkaim harapom véresre.
Elidegenülés
Ha hozzámérsz, meglátnak.
Ha meglátnak, eltávolodsz.
Ha eltávolodsz, szomorú vagyok.
Ha hozzámérsz, szomorú leszek.
Ha ellöksz, nem figyel senki.
Ha nem figyel senki, elidegenülünk.
Ha távolra kerülök, nincs visszaút,
Ha ellöksz, nincs visszaút.
Ha szólsz hozzám, mindenki rád figyel.
Ha mindenki rád figyel, beszélsz hozzám.
Ha beszélsz hozzám, boldog vagyok.
Ha szólsz hozzám, boldog vagyok.
Ne érj hozzám, csak ha mindenki néz.
Ne lökj el, csak ha mindenki látja.
Ne szólj hozzám, csak ha úgy kívánják.
Ne hagyj el, csak ha én.
eldöntendők
eldöntheti-e a szerelem
hogy meddig tart
és kiket sző egybe
kettőjük közül melyiknek
fáj majd jobban
ha vége van
és kinek marad
több emléke róla
eldöntheti-e a szerelem
mikor áll készen
mulandóvá válni
és eldönthető-e az örökké
hová megy a szerelem
ha nincs hová mennie
hol húzza meg magát
amikor hajléktalan
túlélheti-e fagypont alatt
az éjszakát
kéthetek
két hete esik egyfolytában
különösen hosszúra nyúltak az árnyak
kimondani könnyű kerüljük egymást
nem kerülgetjük mint annak idején a legelején
mától kezdve ha szembejössz velem nem sápadok el
nem megy ki lábamból az erő
ragyogva és ringva vonulok el melletted
egyre hosszabbra nyújtom az árnyakat
míg nyakamba nem csurog a sötétség
2000. március 15-én született Királyhelmecen, jelenleg Kisgéresen él, a Királyhelmeci Gimnázium tanulója. Ez az első publikációja.